Când obiectele celuilalt univers trec în partea noastră, au energie.
Cineva a descris-o drept strălucire.
Cum de pot eu să o văd?
Experiența cu cortexiphan.
Am fost o parte a acestui experiment când am fost mică.
A fost un medicament experimental.
Poate dezvolta abilitățile
copiilor care au această predispoziție.
Nu am întâlnit pe nimeni
care să poată face lucrurile așa cum le faci tu.
Mă duc după haina.
Te rog să nu-i spui.
Sigur nu vrei niște supă?
Ceai sau cafea? Să te încălzească?
Nu, mulțumesc.
Am probleme să rețin.
Cei de la birou mi-au spus cât ești de ocupată.
Apreciez mult faptul că ai venit.
Îmi pare rău.
Tot încerc să-mi aduc aminte de tine.
Înțeleg.
A fost cu mult timp în urmă.
Eram copii.
Deci atunci presupui că ai fost expus la ceva?
Am fost la vreo șase doctori,
specialiști.
Spun că există doar o explicație pentru asta.
Poate te pot ajuta eu.
Sunt recunoscător că faci asta,
dar nu din cauza asta am cerut să te văd.
Nu vreau bani.
Sigur, înțeleg.
Dar dacă cineva este responsabil pentru boala ta,
firma mea te poate ajuta...
Ultimul doctor pe care l-am văzut,
a sugerat că dacă aș putea găsi
și pe ceilalți copii
cu care am fost la școală...
Dacă unii dintre ei au aceleași simptome,
asta l-ar putea ajuta să identifice
ce mă îmbolnăvește pe mine.
Îmi pare rău.
Nu-mi aduc aminte numele lor.
A fost cu mult timp în urmă.
Știi ceva?
Îmi amintesc de un băiat.
Lloyd, Lloyd Becker.
M-a făcut să mănânc o insectă la locul de joacă.
Îmi aduc aminte de el.
Lloyd Becker?
Sună a om bolnav.
Da, nu-i așa?
Chiar apreciez faptul că mă ajuți.
Neil Wilson.
N-e-i-l.
Și poți să-mi faci o programare
la oncologul ăla
de la spitalul Rhode Island?
Știi tu, ăla care îmi spune dragă când mă sună.
Gorski?
Gorlami...
Dr. Gorlitsky?
Gorlitsky. Așa este.
Gorlitsky. Îl sun acum.
Bine, mulțumesc.
Mă întorc în 20 de minute. Pa.
Haide!
Ce se întâmplă acolo?
Domnișoară.
Ești bine?
Aju...ta-mă!
Frânge 2 x 17 OLIVIA comentarii pe www.tvblog.ro
Traducere: Sub Team ©2010
-- Sync by kuniva -- www.addic7ed.com
Alo?
Tu ești, Dunham?
Am crezut că nu mai joci popice,
că faci alt sport.
A trecut ceva timp.
Văd că încă nu dormi.
Nu așa mult, nu.
Poți să-mi dai o piuliță?
Da, sigur.
Pe care?
Alegerea ta.
Perfect.
Ce e în mintea ta?
Păi...
după accidentul meu de mașină,
ai spus că...
o să experimentez unele lucruri.
Am făcut-o.
Vrei o bere?
Este 6:30 dimineața.
Când ești treaz toată noaptea,
timpul devine o chestie de semantică.
Nu. Mulțumesc.
Deci presupun că te afli aici
să afli ce urmează să se întâmple.
Presupune că da.
Nu pot să-ți spun.
Ai trecut oficial
dincolo de câmpul meu de expertiză.
Dar cred că-ți pot spune
de ce nu poți să dormi.
Și nu are nici o legătură cu accidentul de mașină.
Ești polițist.
Și trebuie să iei o duzină de decizii zilnic,
multe din ele privind viața și moartea.
De una dintre ele nu te bucuri deloc.
Crezi că ai făcut un lucru greșit.
Am dreptate, nu-i așa?
Da.
Dar nu era vorba de slujbă.
Nu chiar exact.
Eu...
am fost de acord să păstrez un secret.
Un secret.
Dunham.
Bine, plec acum.
E bine că nu ai luat berea.
Da.
Ne vedem mai târziu.
Dunham.
ești un om bun.
Unul dintre puținii pe care îi cunosc.
Și dacă ai acceptat să păstrezi acest secret,
sunt sigur că a fost dintr-un motiv serios.
Da.
Killington?
Ca la schi?
Doar câteva ninsori.
Nu știam că ai fost schior.
Da.
Mai degrabă cu snowmobilul.
Îmi aduc aminte de un traseu secret.
Îl numeau "spatele"
dar nu din motivul la care te gândești tu.
Era o cursă de schi nud.
Când ajungeai jos,
testiculele îți ajungeau în gură.
Sunt sigur că agentul Dunham este recunoscătoare pentru asta.
Walter pledează pentru o excursie tată-fiu.
Sunt sigur că agentul Dunham
nu e interesată de asta.
Am înțeles că agentul Broyles
are un corp pentru noi.
Numele ei este Miranda Greene.
30 de ani, necăsătorită.
Era avocată.
Locuia aici, în Providence.
Paramedicii au răspuns apelului de la 911
făcut de un bun samaritean.
Era deja moartă când au ajuns ei.
Doctore.
Ea este agent Olivia Dunham,
el este Peter Bishop, și doctorul...
Walter Bishop.
John Potash.
Am fost la seminariile tale de biochimie, dr. Bishop.
Îmi pare rău.
Îmi aduc aminte că eram destul de ursuz.
Erai.
Dar și entuziast.
Adevărul este că voiam să-mi schimb opțiunile,
dar m-ai încurajat cu ele și am devenit doctor.
Nu am crezut vreodată că voi avea șansa să-ți mulțumesc.
Tatăl tău e un om mare.
Doctore, care din ele este Miranda Greene?
Pe aici.
Scuze, este puțin cam neplăcut.
Bășici epidermale.
Necroza țesuturilor.
Simptomatic pentru citotoxine.
Poți lua o mostră din această bășică, Peter?
Întotdeauna primesc cele mai bune sarcini.
Conform colegilor ei,
când a plecat la prânz, era în perfectă stare.
Nu prezenta nici un semn de boală.
Asta era cu două ore înaintea apelului la 911.
Cred că acestea sunt arsuri de contact
cu vreun agent chimic sintetic.
Nu sunt arsuri chimice.
Par mai mult tumori maligne.
Cancer?
Sarcom, mai exact.
Dar tipul acesta de cancer
nu este prezent sub piele, nu la suprafața ei?
În mod normal, da.
Aveți lumina neagră?
Da, undeva.
Ce este, Walter?
Nu sunt sigur.
Cancerele încep totdeauna
într-un punct specific de origine,
și se împrăștie de acolo, așa că...
Dă-mi-o.
Agent Broyles, lumină, te rog.
Celulele de lângă punctul de origine al cancerului
ar trebui să fie mai dezvoltate,
și prin urmare să reflecte o culoare diferită.
Cam așa.
Seamănă cu...
degetele.
Da.
Aș putea spune, de la mâna dreaptă.
Ceea ce ne indică nu numai ce a ucis-o pe femeie,
dar și cine.
Bineînțeles, într-un fel
trebuie să obținem o amprentă.
Dr. Bishop,
ceea ce sugerezi este imposibil...
Că cineva ar fi atins-o pe această femeie
și i-a dat cancerul?
Se pare că ai uitat prima mea lecție, doctore.
Când îți deschizi mintea imposibilului,
câteodată ai să găsești adevărul.
Și au prezis zăpadă săptămâna viitoare.
Greu să faci plajă.
De ce mergi la Atlantic City?
Mă gândeam să-l duc pe Peter acolo.
Îi plăcea apa sărată când era copil.
Deci ce căutăm?
De ce îi tăiem brațul acestei biete femei?
Amprentele mâinii ne arată
detalii incredibile la nivel celular.
Sper...
Sper să pot îndepărta tumoarea, și...
să ard pielea și...
să identic amprenta unui deget.
Și am nevoie de două vane fierbinți și de un cuptor.
Chiar crezi că cineva a atins-o
și i-a dat cancerul?
O posibilitate înspăimântătoare,
dar totuși o posibilitate.
Avem nevoie de glicerina, mălai,
și vopsea alimentară.
Vopsea alimentară?
Nu pentru ea,
dar din moment ce gătim,
am putea face și niște bomboane.
Am lucrat cu Miranda de șapte ani.
Își păstra secretele,
dar dacă ar fi fost bolnavă, cred că ar fi știut cineva.
La ce fel de cazuri
lucra Miranda de obicei, dle Messing?
În marea majoritate delicte și litigii privind toxicitatea.
Genul ăsta de chestii.
Azbest, otrăvire cu plumb.
Credea în faptul că poate ajuta,
protejându-i pe care care nu se puteau proteja singuri.
Și la asta lucra?
Da.
Pregătea un caz împotriva lui Intrepus Pharmaceuticals.
Procesul ar trebui să înceapă săptămâna viitoare.
De câți bani este vorba în proces?
Cred că vreo opt milioane.
Stai, vrei să sugerezi că
cineva i-a făcut asta?
Am crezut că a contractat vreo boală ciudată.
Nu suntem siguri, dar am vrea să știm totul.
Putem lua fișele ei referitoare la cazul Intrepus?
Bineînțeles, da.
Dsoara Greene avea o mulțime de întâlniri
programate ieri.
Recunoașteți vreunul din aceste nume?
Primele două se referă la pregătirea depozițiilor.
Nu-l cunosc pe al treilea.
Neil Wilson.
Trebuia să se întâlnească cu el
cu o oră înainte de moartea ei.
Crezi că Intrepus Pharmaceutical
a ucis-o pe femeia asta?
Poate. Tu nu?
Nu am auzit niciodată de vreun medicament
care să cauzeze ce s-a întâmplat cu Miranda Greene.
Mi se pare o cale destul de îngrozitoare și problematică
pentru a ucide pe cineva.
De ce să nu angajezi un om pentru asta?
Un astfel de om ar atrage prea mult atenția
Da? Și spontan, cresc niște tumori, nu?
Cred că ai dreptate.
Nu vrei să intri, să mâncăm niște tăiței?
Poate să comandăm o pizză?
Mulțumesc, nu.
Nu am dormit prea mult azi noapte,
așa că probabil ar trebui să mă îndrept spre casă.
Și oricum, nu prea mi-e foame, dar...
- Bine. - Mulțumesc.
Agent Dunham.
Te-ai trezit devreme.
Da.
Am căutat numărul de telefon al lui Neil Wilson.
Este un mobil cu cartela,
și a fost dezactivat ieri.
E un nume obișnuit.
Am verificat, sunt mai mulți de 50 de Neil Wilsons
în zonă.
Vrei să-i verific pe toți?
Nu.
Sunt destul de sigură că i-a dat un nume fals, așa că...
Astrid, ne lași puțin singuri?
Sigur.
Walter, nu amesteca lingurile.
Agent Dunham.
Ajută-mă să amestec.
Walter, trebuie să-i spun.
Trebuie să-i spun lui Peter adevărul.
Dar nu așa am discutat.
Știu și îmi pare rău.
Dar merită să cunoască adevărul
despre cine este el.
Nu, tu nu înțelegi.
Lucrurile nu au fost niciodată mai bune între noi că acum.
Nu-l pot pierde din nou.
Nu pot.
Nu o să-l pierzi.
O dată ce vă cunoaște adevărul.
Walter, i-ai salvat viața.
Sunt sigură că va înțelege.
Nu, nu o va face.
Nu mă va ierta niciodată.
Trebuie să-i spun.
Dacă ar fi fost invers,
aș fi vrut ca el să-mi spună.
Te rog.
Nu încă, te rog.
Dă-mi timp să-l pregătesc.
Te rog.
Nu am știu că vii.
Ar fi trebuit să-ți iau și ție una.
Cappuccino. Doi stropi de peppermint.
Așa cum îți place.
Miranda greene și-a folosit cardul
la cafeneaua din centrul Providence
cu o jumătate de oră înainte să moară
Cred că s-a întâlnit acolo cu Neil Wilson.
Excelent, sunt gata de călătorie.
Dar tu?
Îmi aduc aminte de ea.
O doamnă drăguță.
Vine aici tot timpul.
- E avocată, nu? - Da.
Îți amintești dacă a fost cu cineva
ultima dată când a fost aici?
Un tip.
Își luă tot timpul notițe.
Ce, a acuzat ceva doctori sau ce?
Ce?
Tipul care era cu ea,
părea foarte palid și anemic.
Cearcăne negre în jurul ochilor.
Crezi că era bolnav?
Pot spune că destul de bolnav.
Semăna cu unchiul meu când se lupta cu cancerul.
Te gândești la ce mă gândesc eu?
Mă gândesc că boala canceroasă nu este contagioasă.
Nu ar fi cel mai straniu lucru pe care l-am văzut.
Dar ar putea fi pe aproape.
Ești gata pentru triatlon?
Doar încerc să mă păstrez sănătos.
Sunteți bine, domnule?
Da, doar...
Vreți să sun după ajutor?
Nu, nu, sunt bine.
Walter,
Miranda Greene a luat prânzul cu cineva înainte să moară
cu un om care ar putea avea cancer.
Îți sugerează asta ceva?
Cancerul nu este contagios, bineînțeles.
Asta am spus și eu.
Doar că...
cunoști noțiunile chinezești despre Qi,
agent Dunham?
Nu.
Dim mak.
Atingerea morții.
Exact.
Chinezii cred
că toate creaturile vii
conțin energie, Qi nostru,
și cu un antrenament adecvat,
o simplă atingere poate afecta Qi cuiva.
Să-l inverseze.
Poate cauza boală, chiar și moartea.
Doar că, bineînțeles, nu pot să o facă.
Pentru că atingerea morții este doar o legendă.
Ceea ar fi mai interesant
nu ar fi transferul de energie,
ci schimbul ei.
Însemnând ce?
Celălalt om,
care spuneai că era bolnav,
- care se pare că avea cancer. - Probabil.
În timpul în care s-a întâlnit cu el,
dșoara Greene era perfect sănătoasă.
Da.
Atunci sugerez că ceea ce vedem aici
se apropie cel mai mult de sexul tantric.
Sex?
Da.
În măsura în care sexul tantric
este o stare foarte înaltă de percepție,
o deșteptare.
Partenerii nu sunt interesați
numai de experiență sexuală.
Ei caută schimbul de energie.
Bine, și ce legătură are asta cu Miranda Greene?
Cancerul lui...
Pentru sănătatea ei.
Este posibil ca acest om
cu care s-a întâlnit dșoara Greene
a făcut asta ca o modalitate de a întârzia dezvoltarea
propriei lui boli.
Bună.
Lloyd Becker.
Da, sigur. Ești Alex.
Alex Taylor.
Mulțumesc că ne-am întâlnit.
Da, bine, ce mai faci?
Intră.
Mulțumesc.
Numele victimei este Lloyd Becker.
30 de ani.
Un vecin a văzut ușa deschisă.
A intrat și a văzut corpul.
Nu sunt semne de intrare forțată.
Nu sunt semne de luptă.
Sarcom malign.
La fel ca dșoara Greene.
A văzut cineva suspectul?
Poliția a cercetat clădirea și vecinătatea.
Fără succes.
Cancerul
pare să aibe locul de origine pe mână
și apoi s-a împrăștiat.
Poate de la o strângere de mână.
O deducție bună, Peter.
Ce vezi?
Nimic.
Nimic care să-mi spună de ce Lloyd Becker
a fost ales că victima.
Trebuie să fie o legătură.
Unde e Walter?
Ambulanța va transporta cadavrul spre laborator.
I-au spus lui Walter că poate merge cu ei.
Ce?
Nimic.
Cred că știu ce te deranjează,
de ce te-ai purtat așa penibil cu mine
în ultimele 2 săptămâni.
Bine.
Călătoria aia la Jacksonville a fost o nebunie.
Amândoi eram extenuați.
Eram amândoi emoționați.
Și știi, dacă ceva
s-ar fi întâmplat între noi,
adică, dacă ne-am fi sărutat,
atunci ar trebui să ne descurcăm cu asta,
dar nu ne-am sărutat.
Nu. Nu ne-am sărutat.
Bine.
Știi, acest ultim an,
a fost cel mai mult timp petrecut într-un singur loc.
Deci chestia asta pe care o avem,
tu, eu, Walter,
aceasta... aceasta...
mică familie în care suntem...
N-aș vrea să fac nimic ca să o pun în pericol.
Nici eu.
Bine, atunci suntem în regulă, da?
Da.
Bun.
Am mai găsit victime.
Cinci morți în ultimele 20 de luni,
de la Chicago până la Hartford.
Fiecare a murit de același gen de cancer galopant.
Și oamenii sănătoși speriați de asta
n-au dat niciun semnal de alarmă?
Păi, un cuplu a fost considerat anomalie medicală,
și poliția locală a cercetat alt caz,
dar nimic nu sugera că a fost o crimă.
Ce au oamenii ăștia
de le face ținte?
Astrid, trebuie să le verificăm încrucișat dosarele,
să vedem dacă găsim ce au în comun.
În regulă. Sunt de acord.
Timothy Ober.
Al doilea nume al său, e Michael?
Da.
Timothy Michael Ober.
De ce? Îl cunoști?
Cum așa?
Nu știu.
Ce se întâmplă, dulceață?
E trecut de miezul nopții.
Ai chef să joci un joc?
Indiciu?
Da.
M-am gândit că s-ar putea să ți se potrivească.
Colonelul Muștar, cu revolverul
în sala de biliard.
Vezi, e a treia oară
când ai ghicit sala de biliard.
Mereu mi-am dorit o sală de biliard.
Am crezut că asta te-ar face un detectiv mai bun.
Am detectat ca ai nevoie de companie.
Locuiești aici de ceva vreme,
dar tot trăiești printre cutii.
Poate că te-ai mutat dese ori când erai copil.
O copilărie tumultoasă.
Ți-e greu să faci relații.
S-ar putea să nu fiu detectiv ca tine,
dar am câteva deprinderi.
Ai dreptate despre mutatul des.
Am fost copil de militar.
Asta ar explica uniforma.
Uniforma?
Da, haine potolite.
Nu cred că te-am văzut vreodată
în culori.
Asta pentru că e mai mult decât o slujbă pentru tine.
Ești soldat.
Protector.
Doamne, ai da lovitura la petreceri.
N-am fost invitat la prea multe.
Nu.
Dar tu?
Ce te face așa cum ești?
Nu știu.
Sunt mai bătrân decât par.
Abia îmi amintesc copilăria.
Sunt și mai înalt decât par.
Asta e.
Ce?
Ce am spus?
Când eram în Jacksonville,
era un grafic înalt pe perete, cu nume.
Numele mic și inițiala numelui de familie.
Toți copii cu care eram la grădiniță.
Da, toți copii
de la Centrul Cortexfian Walter și Bell.
Cât am fost acolo,
le-am scris numele
și am făcut o listă.
"Timothy O. Timothy Ober.
A fost acolo.
Amândoi am făcut parte din testele lui Walter.
Deci de acolo ți-l amintești.
Continuă să te uiți.
Miranda G și LLoyd B.
Julie H, Alan D.
Sunt toți acolo.
Toate cele cinci victime ale sale.
Ce înseamnă asta?
De ce tipul ăsta...
Omoară puștii cortexfiani? Nu știu.
Cred că ar trebui să-l trezim pe Walter.
Nu va fi nevoie.
Agent Dunham. Peter.
E deja dimineața?
Nu. Nu, nu.
E încă miezul nopții.
Walter, ce e cu mirosul ăsta?
Acadele de mestecat.
Le fac pentru Peter.
Cred că probabil se referea
la celălalt proiect.
Aia e amprenta mâinii criminalului?
Cred că suntem aproape de a obține amprentă.
Marginile papilare
de pe arătător, sunt aproape clare acum.
Odată ce se răcește puțin,
ar trebui să o pot verifica pe scanner.
Oricine e criminalul,
a început să țintească subiecții cortexifani.
Ești sigur?
Da.
De ce? De ce ar face asta?
Sperăm că tu să ai o idee.
Nu știu.
Dar am o idee, de ce ar fi ei susceptibili.
De cancer?
Schimbul de energie pe care îl crează acest om,
Nu cred că ar merge la toată lumea.
Cortexifanul a fost proiectat
să... să permită copiilor
să acceseze părți neatinse ale creierului lor,
energii neatinse.
Deci spui că indiferent ce le face victimelor,
cum ar fi schimbul bolii sale,
ar putea merge numai la copii cortexifani.
Da.
Așa cred.
Atunci, bănuiesc că întrebarea este,
cum de știe de procesul cortexifan?
Și apoi, cum îi găsește pe acești oameni?
Ai spus că tu și Bell
n-ați ținut o listă a copiilor
pe care experimentați.
N-am ținut.
Și dacă Bell a făcut-o, eu n-am văzut-o niciodată.
Bine, dar ce e cu Nina Sharp?
Adică, ea a început să lucreze cu Bell cam în același moment.
Am întrebat. Anul trecut.
Când Harris i-a descoperit pe Nick Lane și Nancy Lewis,
am întrebat-o. Ea nu avea o listă.
Da, dar cred că Nina Sharp
nu e mereu așa apropiată.
De ce ar vâna cineva subiecții testului cortexifan?
Nu știu.
Walter crede că ei ar putea fi susceptibili.
Asta-i tulburător.
William Bell ți-a arătat vreodată o listă?
A subiecților cortexifan?
Nu.
Și nu e nimic în arhivele Massive Dynamic?
Cum ți-am mai spus,
nu e nimic înregistrat.
Te îndoiești de mine, agent Dunham?
Nu știu.
Mereu am fost în ceață în legătură cu motivele tale.
Ce insinuezi?
Păi, mi-ai ascuns informații
încă de când te-am cunoscut...
Informații care m-au împiedicat
să înțeleg originea multora,
dacă nu a tuturor cazurilor pe care le-am anchetat
în timp ce lucrăm cu divizia Frânge.
Și știu de Peter.
Știu toată povestea.
Peter știe?
I-ai spus?
Nu.
Dar am de gând.
Nu. N-o s-o faci.
Ce te face așa de sigură?
Pentru că încă nu i-ai spus.
Și bănuiesc că ai avut multe ocazii.
Am avut motivele mele să aștept.
Asta e lucrul corect,
și Peter trebuie să știe adevărul.
Fie că e corect sau nu,
recunosc privirea din ochii tăi.
Știu că lucrând apropiat de cineva,
poate aduce sentimente.
Sunt destul de sigură
că nu ești pregătită să-l pierzi.
Nu ai venit aici, azi,
ca să mă întrebi de o listă
pe care știai deja că nu o am.
Și n-ai venit aici să anunți
că o să-i spui lui Peter cine e cu adevărat.
Ai venit aici...
ca să te conving să nu o faci.
Dna Lane?
Da.
Îmi pare rău să vă deranjez.
Am încercat să sun.
Mă numesc John McHugh.
Am fost la școală cu fiul dvs, Nick.
Nu, Nick e nepotul meu.
Arăți... groaznic.
De ce nu intri?
Mulțumesc.
Firul roșu merge în gaura roșie.
Cel albastru, în...
Da, mulțumesc, Walter.
Am fost în stare să-mi dau seama singur.
Cum merge?
Nina nu are nimic.
Cum merge aici?
Vom vedea în curând.
Nu fi așa sceptic, Peter.
Ți-a plăcut acadeaua gumată, nu?
Absolut.
Am îndoielile mele.
Gata?
Ce face?
Se familiarizează cu compoziția genetică.
Îndepărtând orice elemente străine.
E uimitor câtă mizerie ducem pe mâini.
Continuă, draga mea.
A mers.
Bineînțeles că da.
Bine, Astrid, trebuie să trecem asta
prin baza de date a deținuților forțelor de ordine.
Să vedem dacă găsim un nume tipului ăstuia.
Bravo, Walter.
Mulțumesc, fiule.
Nimic.
Nu e în sistemul nostru.
Nu are antecedente, nu are dosar de arestare.
Deci...
Nu am ajuns nicăieri.
Ai spus că ai fost la școală cu Nick.
Cu mult timp în urmă,
în Jacksonville.
Avem un prieten comun, Lloyd Becker.
El mi-a spus că s-ar putea să-l găsesc pe Nick aici.
Mi-l amintesc pe Lloyd.
Ce băiat dulce.
Nick a locuit aici o vreme
după moartea părinților săi.
S-a mutat în Brooklyn...
cu mai mulți ani în urmă.
Știți... știți cum pot lua legătura cu el?
Aveți numărul lui?
Mi-e teamă că nu.
Nu mai am vești de la el de ceva vreme.
E amuzant, totuși.
Altcineva din Jacksonville a fost pe aici
acum șase luni, întrebând de Nick.
Și ea trebuie să fi fost cu tine la școală.
Nu cumva vă amintiți numele ei?
Doamne, ce-mi scapă?
Dunham?
Cred că s-ar putea să-l fi găsit pe criminalul nostru.
Se numește James Heath.
A fost și el subiect cortexifan.
Cred că așa face asta.
James Heath?
Heath nu era numele de familie al primei...
Da, a primei victime...
Julie Heath.
Era sora lui.
James era în spital.
L-a vizitat,
și dintr-o dată s-a prăbușit și a murit.
El făcea... făcea chemo tratament.
Avea cancer.
Ai numele spitalului
unde a fost tratat Heath?
Da.
Spitalul Abington Memorial.
E chiar lângă Philadelphia.
Bine. O să văd dacă au o adresă de-a lui.
Mulțumesc.
Tu ești Olivia Dunham?
Probabil nu-ți amintești de mine.
Mă numesc Nate Reed.
Nick Lane mi-a dat adresa ta.
Tu și cu mine am fost împreună la școală.
Când eram copii.
În Jacksonville.
Înțeleg.
Cu ce te pot ajuta?
Speram să ai câteva minute să vorbim.
Sigur.
De ce nu intri?
Alo?
Peter, Peter, eu sunt. E la mine în casă.
Rămâi jos.
N-am vrut asta.
N-am vrut să fac rău nimănui.
Atunci de ce ai făcut?
A venit un bărbat să mă vadă
când eram în spital.
Mi-a spus că atunci când eram copil,
savanții au făcut experimente pe mine,
că din cauza experimentelor,
mă poate învăța cum să lupt cu cancerul.
Dar n-a mers.
Nu m-am făcut mai bine. A fost mai rău.
Ce s-a întâmplat cu sora ta?
A stat cu mine cât am fost în spital.
Niciodată n-a plecat de lângă mine.
Și când durerea a devenit mai rea,
m-a ținut de mână.
Ore întregi.
Și apoi, într-o zi,
s-a întâmplat pur și simplu.
Am chemat asistentele pentru ajutor,
dar... era prea târziu.
Am privit-o murind.
Dar tu te-ai făcut mai bine.
Trebuia să-l găsesc pe acel bărbat.
M-am gândit că cineva din Jacksonville
s-ar putea să-l știe.
Și apoi, l-am găsit pe Timothy.
Și l-ai ucis și pe el.
Nu intenționat.
S-a întâmplat pur și simplu.
Dar atunci mi-am dat seama cum merge.
Cred că... dacă acel om n-ar fi venit...
să mă vadă,
aș fi murit așa cum ar fi trebuit,
și sora mea ar mai fi fost încă în viață.
Ar fi fost cu toții încă în viață.
Aici.
E în regulă.
Cum de nu l-ai sunat pe Broyles?
Te aveam pe tine pe apelare rapidă.
Serios?
Sunt numărul unu pe apelarea rapidă a Oliviei Dunham?
Nu, dar nu m-am gândit
că Rachel sau dl Iyer de la magazinul indian
ar fi mai folositori.
Peter...
Mulțumesc că ai venit.
Cu plăcere.
Este într-o comă indusă de medicamente,
care se pare că a stopat propagarea cancerului.
Și omul care a încercat să-l activeze,
știm cine a fost?
Se pare că este același om pe care Sanford Harris l-a angajat
să o activeze pe Nancy Lewis și Nick Lane.
Presupun că activarea a eșuat,
și abilitățile dlui Heath...
au fost doar un efect nedorit inversat.
Așa că nu-mi imaginez
că m-ai chemat tot acest drum
doar să împărtășim victoria ta.
După spusele Oliviei Dunham,
mai sunt aproape o duzină de oameni necunoscuți
în urma experimentului Jacksonville,
și mai mult de 30 din experimentul de la Wooster.
Dacă ei toți au alte abilități
față de acestea pe care le-am văzut,
și dacă cineva îi caută...
Philip, atunci trebuie să-i găsim noi primii.
Agent Dunham. Bună.
Bună.
Este Peter aici?
Nu, a ieșit.
Bine, pentru că aș vrea să vorbesc cu tine.
Agent Dunham...
Walter, te rog. Te rog, Walter.
Doar... Lasă-mă să termin.
Cred că ai putea avea dreptate.
Cred că unele adevăruri pot face mai mult rău decât bine
și unele cutii ale Pandorei
ar rămâne mai bine închise.
Așa că...
Nu o să-i spun lui Peter nimic.
Mulțumesc, Olivia.
Adevărul este că am făcut destul rău,
și este timpul să pun lucrurile la locul lor...
Oricare ar fi consecințele.
Și ăsta începe prin a-i spune lui Peter adevărul.
Trebuie să-i spun cine este cu adevărat.
Traducere: Sub Team ©2010 Sync by kuniva www.addic7ed.com